Rebelantského zpěváka Aleca Empira a jeho sic sličný, leč hutným electrem terorizující back-up Nic Endo jsme v uplynulé době mohli i s jejich starými Atari fláky zastihnout minimálně třikrát. Dvakrát v Praze a jednou v Bolkowě trhaly ušní bubínky přítomných dozvuky digitálně-hardcorové legendy jménem ATR. Jak ale vypadal její skutečný reunion se dozvíte v tomto reportu.
Na začátku letošního roku se po internetových sítích začaly jako všepohlcující virus šířit pro mnohé téměř nemyslitelné zprávy o reunionu berlínských předáků elektronického undergroundu 90. let. Zanedlouho na to se digitální nákaza zažrala s termínem 12. září také do hlav českých fanoušků a rázem se otevřel prostor pro celou řadu otázek. Počínaje tím, kdo nahradí zesebevražděného MC Carla Cracka a konče jednoduše tím, jestli celý návrat nebude jen chabým dozvukem kdysi fungujících superhvězd. Tak totiž mnohým mohlo připadat rozšíření playlistu sólových vystoupení hlavního procesoru kapely, Aleca Empire, o kultovní fláky typu „Revolution Action“.
V nedělním večeru se do pražského Abatonu sjelo něco kolem dvou stovek (mimochodem překvapivě nízké číslo na takovou událost) představitelů všech scén, od nejbrutálnějšího grindu přes anarchisty a pankáče až po milovníky junglu a zvědavce ze středoproudé taneční scény. Ti všichni si ve finále přišli na své, ovšem začátek večera patřil zejména prvním jmenovaným.
Na pódium Prostoru Abaton se v roli warm-upera vřítila domácí pětice M.A.C. Of MAD. Jasné připomenutí, že pořadatelskou štafetu reunionového turné ATR v Čechách převzali rezidenti metalové scény Shindy Productions. Na nemetalové části publika se tento předskokan podepsal nepřehlédnutelnou snahou návštěvníků vyhnout se mu pozdním příchodem. Ovšem vzhledem k tomu, že jejich střeva obracející koktejl míchající agresivní electroniku s growlováním a deathovými riffy zazníval ještě hodinu a půl po otevření klubu, neušli ani opozdilcům.
Za zmínku stojí i fakt, že naší redakční výpravu rozdělil předskokan do dosti paradoxních skupinek: zatímco se bývalí milovníci grindcorových čuňačinek stáhli co nejdále z doslechu, kolega Pavel Zelinka zde zažíval momenty nečekaných objevů:
„Přiznám se, že jsem jejich tvorbu sledoval před několika roky a trochu jsem se obával, co nám i tentokrát předvede. K mému překvapení se kvintet prezentoval poměrně vyzrálým hardcore industrialem, jehož hluková hladina navíc nebyla hlavní hvězdou ani zdaleka uškrcena. Nový vokalista sice disponuje pouze jednou hlasově chroptící polohou, ale když pětice na konci setu prezentovala několik vysloveně "hitových" položek setlistu, nejen metalová část návštěvníků se dala do pohybu.“
M.A.C. of Mad live in Prague
Ať už jste ale strávili čas do desáté novými objevy či starým dobrým popíjením, přibližně k desáté hodině už se značně netrpělivě čekalo na headlinera. Prořídlý sál se začal vpředu plnit a několikaminutové, ale pochybně chilloutové intro, které neumně zastoupilo očekávanou smršť electronických zkratů, ohlásilo začátek jednoho velkého návratu.
A v ten moment už přichází první nedůvěřivé pozdvihnutí obočí. Kdo čekal, že se příchozí trio vřítí na podium a rozprskne se jako balistická střela o železné konstrukce klubu, docela nezaujatě mohl pozorovat, jak kapela střízlivě zaujala pozice za svými instrumenty. Moc dlouho tam ale Alec, jeho dámský doprovod Nic Endo ani černošský habán MC CX Kidtronik (ke zklamání všech bez svých úžasně fotogenických 80´s brýlí) nezdrželi. Svůj průlet diskografií odpálili pěkně odzadu, nejnovější hitovkou a energetickým klipem provařenou skladbou "Activate". Trojice nespoutaně poskakovala po podiu s mikrofony a střídala se v odštěkávání textu v jejich typickém stylu připomínajících kombinaci řízného rapu a heslovitého překřikování tolik typického pro hardcore punkové kapely. Prudké beaty svištěly vzduchem, žluté tenisky Nic Endo zářily do prostoru a sem tam se někdo z formace razantně opřel do svých analogových či digitálních mašinek. Vystoupení ale pořád něco chybělo. Něco, na co se někteří přítomní poprvé v životě vybavili špunty do uší, ale překvapilo je, že je s klidem mohli znovu schovat do kapes - hlasitost.
Těžko říct, proč v první půli setu zvukař tak opatrně kroutil s hlasitostí, ale s přibývají potřebou slibovaného hlukového teroru se situace jako zázrakem zlomila u singlu „Midi Junkies“. Tam se nejen naplno projevilo, jak umí davem zahýbat důrazné frázování MC CX Kidtronika, ale od té doby se také tento měsíce očekávaný návrat digitální revoluce zapadl do správného zvukového slotu. Hitovky „Speed“, „Into the Death“, zásadní „Atari Teenage Riot“ nebo extrémní tempo skladby „Too Dead For Me“ totálně srazily na zem předchozí pochyby o energii celé performance a nenechaly sluchové ústrojí a vibrující spánky na moment odpočinout. Celé trio čím dál vehementněji trápilo své skřípějící mašinky, Alec tradičně odhodil svršky a začal se přiškrcovat šňůrou od mikrofonu, pokřiky a rebelská gesta Nic Endo už snad ani nemohly být více sexy a kotel pod podiem se začal tavit pod náporem pařícího jádra fanoušků. S prostupující atmosférou, vařícími těly, která se zmítala do čím dál tím agresivnějších rytmů a tracky typu „Start the Revolution“ bylo s podivem, že s pouhými dvěma sekuriťáky pod podiem nedošlo k doslovnému propuknutí revolty v klubu a všichni své destruktivní choutky dokázali ukonejšit.
Atari Teenage Riot - Speed (live in Prague)
Po čtyřech přídavcích a neuvěřitelně explozivní verzi patrně největšího hitu „Revolution Action“ nakonec Alec „The Destructor“ Empire a jeho teroristická parta přeci jen neudrželi choutky na uzdě. Krabičky MCe dostaly v závěru docela slušnou nakládačku a vrcholný bod večera, úchvatná 8bitová kytara, se prohýbala pod údery vrchního electronického ničitele za zvuku připomínajícího mučení rezavé robotí hordy.
Po tomto finále už nemůže být nejmenších pochyb, že i přes změny v sestavě a desetiletí nečinnosti jsou Atari Teenage Riot zpátky v plné síle. Ucpávky do uší bude pro příště lepší opravdu nasadit, mistři digitálního hardcoru totiž nešetří nikoho.
Další video záznam z koncertu najdete na našem Youtube profilu, fotoreport z koncertu najdete v naší galerii.
Komentáře
Ja bych to povazoval za pravoplatny reunion - ne snad, ze by solovky Aleca postradaly podobne nabitou energii...ale takovou silu, kterou jejich elektronice doda trojice vokalu, s tou si jeho tvorba predchozich let nezada. Bez zpevu Nic Endo a tech hlubsich poloh, ktery obstarava MC nejsou skladby od Atari ani z poloviny tak uderny :) Nemluve o podiovy show
Par mych fotek je na http://mi.rage.cz/2010/Atari_Teenage_Riot-Abaton-12.9.2010
Jáký reunion??? Spíše bych řekl přejmenování Alec Empire na Atari Teenage Riot :roll:
Přidat komentář