Andrew Eldrich je mistr světa v oddalování umělecké smrti. Poslední výkony jeho party se ale zdají být posledními záškuby dříve sebevědomé, stylotvorné skupiny.
Sednout si doma a pustit si záznam koncertu, který The Sisters of Mercy 18. června 1985 v londýnské Royal Albert Hall je jako přemístit se do úplně jiné galaxie. Sebevědomý koncert skupiny, který zpěvák odehrát s několika zlomenými žebry, má všechno, co hudební fanoušek od koncertu očekává. Obstojné instrumentální výkony, silnou atmosféru a především pocit, že kapela předala svému publiku vše, co bylo v jejich silách.
Jasně, svět se posunul o celých 38 let dále, ale tyto tři atributy jsou i dnes podmínkou a předpokladem toho, že můžete z jakéhokoliv koncertu odcházet spokojeni. Letos 64letý zpěvák a předák „Milosrdných sestřiček“ už delší dobu vodí své posluchače za nos. V roce 2016 například před prezidentskými volbami ve Spojených státech prohlásil, že pokud volby vyhraje Donald Trump, vydá nové album, protože pak prý "bude mít dostatek materiálu na novou desku". Jsme o sedm let dále a deska nikde.
Na rozdíl od podobně anoncovaných nových desek The Cure, si ale Robert Smith a spol. stále udržují vysokou úroveň svých koncertů. Osobně si vzpomínám, že poslední ucházející koncert jsem od The Sisters Of Mercy zažil v roce 1998, kdy plně naplnili pražskou Sportovní halu. Od té doby se kadence jobovek, co se týče kvality vystoupení a množství zrušených koncertů ze všech možných důvodů, neustále zvyšuje. Mizerný vokální výkon, příšerně nazvučené vystoupení nebo hladina zvuku na úrovni domácího večerního poslechu. To je jen zlomek reflexí z posledních vystoupení gotických věrozvěstů jen ze zastávek v Praze.
Dlouholetý fanoušek by si mohl říct, že například tragicky tiché vystoupení trojice s Dr. Avalanchem v roce 2009 v pražské Divadle Archa, které skončilo sepsáním protestní fanouškovské petice a fyzickým napadením PR manažera koncertu, donutí i ty nejskalnější fanoušky nad Sisters zlomit hůl. Ti ale při oznámení dalšího koncertu znovu skoupí lístky v bláhové víře, že tentokrát to třeba bude lepší. Andrew Eldrich se ale každým dalším koncertem pohybuje na kvalitativní laťce opačným směrem. Jasným důkazem budiž včerejší vystoupení skupiny v pražském Lucerna Music Baru, které náš čtenář Alda označil za „Průser ne roku, ale minimálně desetiletí!“
The Sisters Of Mercy jsou dnes pouze houbou na ždímání peněz. Dokud někdo bude ochotný z nostalgických důvodů zaplatit za to, že místo ikonického hlasu gotického rocku uslyší akorát něco, co zní, jako když se trhá karton, pak se této parodie na velký, temně rockový zážitek se nezbavíme.
Zakončím svou úvahu citací reportáže kolegy Ezechiela z loňského vystoupení The Sisters Of Mercy na německém monstrfestivalu M’era Luna: „Co začalo jako rozpačité, proměnilo se v nesympatické a skončilo jako vysloveně otravné. Nejvíce příjemným členem vystoupení tedy nejspíš zůstává současná inkarnace Dr. Avalanche. Vlastně se není moc co divit, že se prostor před hlavní stage v průběhu setu vyprazdňoval. Jasně, že na závěrečnou trojici ikon „Lucretia My Reflection“ / „Temple of Love“ a „This Corrosion“ jsme počkali, ale to už čistě z respektu k těm třicet let starým songům.“
Je to smutné až bolestivé zjištění, ale evidentně je pouze na nás dát bývalé velké osobnosti gotické scény jasně na srozuměnou, že jeho čas už dávno vypršel. Jinak se budeme stále setkávat se smutnými a naštvanými reakcemi, které se budou právem cítit podvedeni.
The Sisters Of Mercy - More (live @ M'era Luna 2022)
Komentáře
Ahoj všem. Chtěl bych se autora článku zeptat, co se mu líbilo na koncertu Sisters of Mercy v Praze roku 1998? Upřímně, vaše srovnání s včerejším vystoupením fakt nechápu. Koncert v roce 1998 byl snad nejhorší koncert, který jsem v životě viděl, byl naprosto tragický, písničky prakticky nešlo rozpoznat a dobové recenze uváděly, že tento koncert " by nedoporučilo 9 z 10 skalních fandů Sisters of Mercy". Včerejší koncert v Lucerně byl podle mě výrazně, opakuji VÝRAZNĚ LEPŠÍ než koncert v 1998. Osobně jsem je viděl naživo 4x (1998, 2001, 2014, 2023), tak nějaké srovnání mám a včera se mi to prostě líbilo (ano, zvuk a zpěv nebyly rozhodně ideální, ale s tím už jsem tam šel a neočekával to). Vaši frustraci samozřejmě chápu, bohužel je třeba si jasně uvědomit, že Eldritch prostě naživo hrát neumí a očekávat to, je velmi naivní. Další možností je, jak sám navrhujete, tu kapelu prostě ignorovat. Jinak uvádíte zajímavou (alespoň pro mě) informaci, že koncert v 2009 byl velmi tichý. Tam jsem nebyl, ale koncert v divadle Archa v 2014 byl taky nezvykle tichý, a podle pořadatele to bylo údajně na přání kapely. Jinak vše co píšu je samozřejmě jen můj subjektivní názor a nikomu ho nenutím a za jiné názory budu rád. Mějte se fajn.
Ahoj Karle. Osobně jsem recenze z koncertu v roce 1998 nečetl, ale asi to mám reverzně se tvými dvěma zážitky. Prostě mi to tenkrát sedlo násobně více a i z reakce přátel, kteří tam byli tenkrát se mnou, jsem měl z vystoupení docela dobrý pocit. Je pravdou, že vše nahlížím skrze čtvrtstoletí staré vzpomínky.
Strašný to bylo oboje, ve Sportovce ještě navíc to děsivý bílý kvádro, jestli se nemýlím... jakej rozdíl proti nedávno vařícím Mission...
Úplnej souhlas, že Sisters vs. Mission jsou aktuálně 100:1. Právě na tý Mera Luně, ze který je ten úryvek reportu, hrály obě party den po sobě v podobnejch podmínkách a ten rozdíl byl fakt nebetyčnej.
Dovolím si nesouhlasit.
Viděl jsem TSOM pětkrát předtím (od 1992), pokaždé strašný. Archa i Sportovní hala megaprůsery. Vzhledem ke zprávám z průběhy šňůry jsem nic nečekal, ale...
včera nejlepší koncert TSOM, který jsem viděl.
Celá kapela vypadala, že si to užívá, AE (který má vizáž jako moje babička po chemoerapii), měl formu, žertoval mezi písničkami, při přídavcích roztleskával a na konci se dokonce uklonil.
Jediné mínusy:
- zvuk tak potichu, že slyšíš lidi na baru objednávat pivo, ale zase byl čistej a šlo slyšet všechno
- v první půlce z AE leze místo zpěvu jen teplý vzduch, druhá půlka výrazně lepší
Plusy:
- nové (respektive nenahrané songy jsou fajn, Caligula asi vrchol večera
- nové aranže skladeb fungují i u těch nejstarších věcí
Takže za mne ( i za naši partu, panovala shoda) spokojenost .
Jako nejskalnější fanoušek jsem nad nima opravdu zlomil hůl po Arše v 2009, kde jsem to vzdal po 30 minutách a šel domů.
Od té doby je vnímám, že existují, že maji nové věci, které mi nic neříkají, že majií více méně nudné a nezáživné koncerty a že tahle posledni šňůra se pěkně pohnojila .... 64 letý Andrew je už mimo a nedá se poslouchat, narcis, co vyhodí během koncertu kytaristu, který za něj začal odzpívávat celé koncerty, narcis, co se potácí doleva doprava a něco mumlá do mikrofonu, pak to vypadá na jakýsi pseudo playback ... A do toho tupá muzika s nezáživným DR. Avalanchem (kam zmizela ta nádhera s jakou byvávál naprogramován?¨), divně pseudo metalovým zvukem ....
Prostě je na čase si přiznat, že je konec, spadla opona ... a možná tak akorát tak do studia natočit labutí desku a zatáhmout oponu ...
PS. Jdu si pustit Floodland po 15.956 té a budu opět chrochtat blahem :-)
Bohužel včerejší koncert SoM byl pro mě jednou velikou tragédii. Bylo to plivnutí do tváře oddaným fanouškům a lidem, kteří se přišli bavit, byla to neprofesionální ukázka toho, jak vyjádřit lhostejnost dávno vyhaslé hvězdy, jak
si nevážit svých fanoušků. Koncert se nesl od úvodní skladby v naprosté tichosti, bez drajfu, energie a nasazení a kvalitního zvuku. Mlha dokonale zakrývala to, na co fanoušci čekali = kvalitní hudbu, nádherný zážitek, ale bohužel SoM za celou dobu koncertu z této mlhy již nevystoupili a zůstali zahaleni ve zvuku podobajíci se nahrávce zastaraleho kazetovému magnetofonu z 80 let. Vyděšené tváře fanoušků, kteří se marně snažili najít odpověď na otázku, kdo jim vyměnil hlavní hvězdu koncertu a zdali si nespletli místo koncertu.Naplnilo se nepsané pravidlo, že předkapela dokonale zastínila hlavní hvězdu večera a to se zde naplnilo s naprostou převahou 1:100. Vystává mi tedy na mysl otázka, proč už SoM nedokázali dávno najít odvahu ukončit toto trápení a odejít do zaslouženého hudebního důchodu.Odcházet se prý má v nejlepšim a s noblesou, SoM tento okamžik již dávno propásly, po pravdě řečeno SoM měli odejít už před 10 lety.a ušetřili by tak svým fanouškům pachuť v ústech a bohužel i peníze. Raději, bych dal zpětně peníze místo SoM, za koncert nějaké mladé kapele, která by na podiu nechala duši, která by rozdala radost, která by se svým vystoupením udělala radost lidem, kteři se přišli bavit a za své peníze chtěli dostat porci dobré hudby. Byl to pro mě nejhorší a nejvíc odfláknutý koncert v mém životě a za tím si pevně stojím. PS: koncert jsme opustili po 4 písničkách a nebyli jsme sami.M.H.
Nikdy jsem nebyl fanoušek The Sisters of Mercy, znám pár songů,mám doma jedno CD, poslouchám příbuzné žánry, takže o kapele vím....minulé léto jsem byl na jejich koncertě v rámci festivalu Trutnoof BrnoN....nic jsem nečekal a byl velmi příjemně překvapen, dobrý zvuk, frontman byl skvělý, připadal mi jak upír, který právě vylezl z rakve, ani jeden song nenudil,spoluhráči entuziastičtí, prostě podařený koncert...
Je zbytečné si dělat falešnou naději, ač jejich debut definoval "novou gotiku", protože již předtím tu byli kmotři BAUHAUS (a mnohem výraznější zejména podiovou stylizací), Andrew aspoň hudebně ovlivnil i tak kované elektro- gotiky jako Clan Of Xymox, ale myslet si, že najednou nebude v husté mlze, bude mít dostatečně silný zvuk či dokonce, že po 33 letech vydá nové album, to je fakt bláhové. Já mám gotiku nejraději ve stylu oblékání, než hudebně, ale i tak se, myslím, vyznám a Sestry jsem viděl a měl to štěstí, že při výjimečně dobré konstelaci, na Brumlovce před více jak XX lety a tam se to fakt dalo, ale co jsem četl o ostatních koncertech, tak vždy panovalo obrovské zklamání. Věři lbych tedy recenzentovi, ono je vždy lepší být spíše kritický, než někomu nahrávat, protože jen díky tomu je třeba britská hudba zrovna tam, kde je. Já měl jen štěstí, že jsem to tehdy trefil, ale ruku na srdce, kolik skvělých alb pak vůbec vydali- celkem 2! To raději znova půjdu po x- té na The Mission a docela se těším na knihu, kterou napsal jeho ex- kolega, jež The Mission vede, asi si směrem k našemu principálovi nebude zrovna brát příliš servítky. Takže nakonec díky za zhodnocení toho, co se v LMB odehrálo, jeden můj hudební kamarád z opačné strany zeměkoule je sice před asi půl rokem viděl tam dole a byl spokojený, ale to asi byla jen čestná výjimka_proto, nepodporujme šmíru, ač je to již nesmrtelná leganda!
Malá Sportovka 98, Brumlovka 2001, Archa 2014 - spatný to bylo vždycky. Archu už znám jenom z vyprávění. Je to jedna z nejhorších koncertních kapel. Nechápu, že se ještě najde tolik lidí, kteří na ní pořád chodí. Na Brumlovce to byl můj jediný koncert, kdy před kapela byla nesrovnatelně lepší než headliner - Paradise Lost. Trpět lidi budou, dokud budou chodit na mrtvolu s poslední deskou před 30ti lety.
Je těžké si připustit, že nechodíte na koncerty, ale vlastně na Sanctuary srazy? Jediná kvalita co jsem od Andrewa kvalitního slyšel, byly jeho hlášky.
Jen poznámka Sanctuary.cz nepořádalo jediný koncert Sisters. Tento koncert pořádala agentura Live Nation. Nebo jsem ten komentář nepochopil?
veskere koncerty v praze byly strasne vcetne toho ve sportovni hale
"nastesti" jsem zazil jeden koncert v nemecku, ktery byl vyborny
eldritch tyje ze sve slavy, ktera uprimne receno je/byla smeroplatna, ale at se jde zahrabat
v lmb to byl v mem zivote druhy koncert, ze kteryho jsem proste odesel
btw zvuk se siri vsemi smery, v lmb musi byt krom zvukaru i par fyziku, kdyz jsou zvukari na tak debilnim miste
Každý si to může posoudit sám. Ačkoliv mám The Sisters Of Mercy moc rád a viděl jsem živě 3X. Nejraději je poslouchám studiově doma z vinylových desek nebo CD. A to z mnoha důvodů žádný z koncertů nenaplnil moje očekávání ať už z hlediska zvuku nebo vokálního projevu tak i komunikace s publikem atd... To se nejspíš už nezmění zrovna jako avizované nové album které už asi nevyjde. Co se týká Londýnský Royal Albert Hall 1985 to je dodnes síla emocí, mám ještě i na VHS. Když to poslouchám doma mám u toho své iluze a příjemný pocit jenž navozuje potemněle krásnou nostalgii 80 let kdy jsem s gothikou začínal. Jaký byl tenhle poslední koncert nemohu posoudit. Občas na YouTubu zahlédnu, že si To docela užívají, ale to spíš Ben Christo. Andrew Eldritch působí spíš jak kdyby si to chtěl už jen odtrpět aby vydělal peníze. Zřejmě díky slávě z 80 let ví, že nové album by bylo stát na tenkém ledě a jen s těží by mohlo jakkoliv překonat něco co už udělal. Přesto jsem si to dlouho přál.T o jsou jen mé subjektivní pocity. Každopádně i když dnes působí Sisters spíš trochu jak kakrikatůrou sebe sama nikdo nemládne a Sisters... zůstane navždy symbolem gothiky nebo řekněme Eldritchem tolik "nenáviděné gothiky" A stejně je mám rád.
Práve som sa vratil z koncertu SoM v Bratislave. Vestko bolo nachystané, predkapela dohrala a vyšiel týpek a že koncert sa ruší (preklada), lebo frontman sa necíti dobre. Keby som čítal tento článok skôr, tak tam ani nejdem
Ja som stále o poslednej chvile dúfal ze to bude. Asi týždeň dozadu to zmizlo aj z ich webu... uvidíme co bude s listkami
Přidat komentář